NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Akhilleus.
He pyytävät sitä taas takaisin.
Vastaa samalla tavalla.
He ovat epätoivoisia.
Etsi sanat surulleni, Odysseus.
Maalaa kuvia raivostani -
ja sano, etteivät he saa ruumista.
KAKSITOISTA PÄIVÄÄ
Rouva, olkaa hyvä.
Me voimme ruokkia hänet. Sinulta ei tule enää maitoa.
Olen aina halunnut lapsen.
Nyt kun minulla on, syy, miksi halusin hänet, on poissa.
Anna heidän ottaa vauva vähäksi aikaa.
Saisit nukuttua.
Miksi tulit tänne?
Miten hän voi?
En saa häntä puhumaan.
Äiti.
Lähetimme kuriirit.
Saamme hänet takaisin.
Kuuletko sinä?
Tule tänne.
Älä syytä itseäsi.
Haluan sinun johtavan armeijaa.
Miksi minun?
Troilos ja Deifobos eivät osaa käsitellä miehiä kuten sinä.
He ovat hyviä sotilaita.
Mutta sinä voitat miesten sydämet.
Voitit Hektorinkin sydämen.
Varoituksen sana kuitenkin.
Kaupunki haluaa tietää, kenelle olet uskollinen.
Rakastat Helenaa. Se käy.
Mutta tästä lähin -
kaupunki on etusijalla.
Kerro totuus.
Lähetitkö kuriirit kreikkalaisten luo?
Ja?
Akhilleus ei suostu palauttamaan ruumista.
Amatsonit surevat kuolleitaan.
Mekin surisimme.
Jos meillä olisi ruumis, jota surra.
Mitä nyt?
Isä haluaa minun ottavan Hektorin paikan.
Suostuitko sinä?
Minun on pakko.
Veljeni takia.
Mitä jos sinutkin tapetaan?
Ei tapeta.
En halua menettää sinua.
Hei.
Kuuntele.
Kuolin joessa.
En halua kuolla uudelleen.
Aleksandros, isä on hävinnyt.
Sinä siellä!
Oletko nähnyt kuningasta?
Anteeksi, herra.
Olen kenraalisi. Kerro, missä hän on.
Sain tarkat ohjeet. Kukaan ei saa seurata häntä.
Avatkaa portti.
Lähdetäänkö hänen peräänsä?
Ei, antaa hänen mennä.
Seis.
Tunnetko minut?
Tulin hakemaan poikani ruumiin.
Olen yksin.
Älä tuhlaa aikaani, poju.
Iske minua rintaan tai vie miehen luo, joka tappoi poikani.
Olen myrmidoni.
Akhilleuksen miehiä.
Sitten onkin onnenpäiväni.
Mennään.
Teidän ei tulisi nähdä tätä.
Mikä on nimesi?
Kaidas.
Kerro hänelle, että tulin, Kaidas.
Anna tämä hänelle.
Akhilleus,
kuningas Priamos on täällä.
Tiedät, miksi tulin.
Mene kotiin, vanhus.
Täällä ei ole sinulle mitään.
En lähde, ennen kuin saan hänet.
Jään tänne, kunnes hän suostuu.
Sano se hänelle.
Hektor?
Sinäkö siinä?
Ei, vaan minä. Aleksandros.
Tule tänne.
Hyvä on.
Ei hätää.
Missä Priamos on?
Missä hän on?
Jos et lähde ennen auringonnousua,
en voi suojella sinua.
Minähän sanoin...
En palaa kotiin yksin.
Mieluummin kuolen täällä poikani luona.
Tuo hänet.
Hektor aiheutti tämän itse. Rannalla.
Hän ei antanut armoa.
Tiedämme, mitä hän teki.
Hänen äitinsä haluaa haudata hänet.
Kuten hautasit Patrokloksen.
Poikasi ei ansaitse hautajaisia.
Miksi Patroklos oli haarniskassasi?
Kieltäydyin taistelemasta.
Mikä oli syy siihen?
Kuningas.
Agamemnon vei saaliini.
Tytön Kilikiasta.
Hän otti tytön itselleen, vaikkei ollut voittanut tätä.
-Loukkaannuit siis? -Kyllä.
Siispä...
Miksei Patroklos totellut sinua?
Hän halusi meidän tekevän velvollisuutemme.
Puolustavan omaamme.
Kielsin häntä, mutta hän ei kuunnellut.
Kaikki eivät ole yhtä vahvoja kuin sinä.
Vaatii ylpeyttä -
olla tekemättä mitään maailman luhistuessa ympäriltä.
Patroklos oli varomaton.
Hän oli ihminen.
Sano se.
Jos minä olisin ollut, hän olisi yhä täällä, eikö niin?
Ja niin olisi poikanikin.
Kerro hänestä.
Mitä tarkoitat?
-Hektorista. -Mitä?
Millainen hän oli lapsena?
Kauhukakara tietenkin.
Niin minäkin.
Hänen äitinsä hemmotteli häntä. Mutta hän varttui aikuiseksi.
Hänestä tuli parempi mies kuin minusta.
Hektor oli äitinsä lailla...
rauhallinen.
Hän tiesi aina, mitä tarvittiin.
Hän...
Hän oli miehistä parhain.
Tuo hänelle vettä.
Hänen äitinsä...
Hän kuolee ilman ruumista.
Veli, auta minua.
Ole kiltti.
Mitä tapahtui?
Sinä nukuit.
Missä miehesi ovat?
Ulkona.
Valmistelevat poikasi ruumista paluumatkaa varten.
Tarvitsen suruajan. Ei taistelua.
-Kuinka pitkän? -Kaksitoista päivää.
Saat sen.
Tarvitsen ruokaa hautajaisiin.
Puuta metsästä arkkua varten.
Saat ne.
On lähdettävä, ennen kuin tulee liian valoisaa.
Otan osaa menetyksesi johdosta.
Avatkaa portit!
Kieltäydyit taistelemasta.
Istuit teltassasi kuin nainen.
Ja nyt kysymättä minulta annoit hänelle 12 päivän suruajan.
Hän tuli minun luokseni.
Se ansaitsi kunnioitukseni.
Olisit kertonut, että hän oli täällä!
-Olisitte tappaneet hänet. -Ei.
Olisimme pyytäneet hänestä lunnaita.
Olisimme saaneet Helenan takaisin.
Strategiaa.
Juonittelua. Kavaluutta.
Onko sota sitä?
Olemmeko me vain sitä?
Riittää jo puheet.
Hän menetti poikansa.
Annoin hänelle 12 päivää,
koska hän ansaitsi ne!
Noudatamme suruaikaa kuin miehet.
Onko selvä?
Hyvä.
12 päivää on liikaa.
Heillä on aikaa vahvistaa kaupunkia.
Valmistella hyökkäystä.
En odota enää sitä paskiaista.
En luota siihen, että kreikkalaiset pitävät sanansa.
Ette sekaannu tähän.
Annetaan aselevon tapahtua.
Hän se tässä sekaantui.
Kertoi heille, että kirous oli poistettu.
Aleksandroksen sydän pysähtyi joessa.
Hän kuoli.
Sinä et päätä kohtalosta, Afrodite.
Kukaan meistä ei päätä.
-Mutta emme... -Anna -
sen olla.
En voi katsoa häntä.
En vain voi.
Selvä.
Huolehdin siitä.
Kelpaavatko huoneet?
Meillä ei ole muuta.
Olen tottunut nukkumaan maassa.
En voi nukkua höyhenillä.
Voinko auttaa?
Miehiä ei ole tarpeeksi vahtimaan muuria kaikilta puolilta.
-Mietin, jos... -Montako tarvitset?
20 naista riittänee.
Kaksi vuoroa,
joten yhteensä 40.
Näin sinut hänen haudallaan.
Olitte läheisiä.
Hän kuoli kunniakkaasti.
Menetin rakkaani.
Kotikaupungissani.
Sotako?
Tauti.
Ennen tätä.
Sitä unohtaa, että kuolla voi muillakin tavoin.
Miehet ja minä.
Sitä ei tapahdu.
Harmi.
Olet hyvin komea.
Hesion?
Mitä nyt, Evander?
Näin Telamonin.
Mitä tarkoitat?
Hän piileskelee kaupungissa.
Hän sanoo, ettei halua taistella.
Hänen lattiallaan oli verta.
Mikset kertonut?
Hän kielsi.
Ei se mitään.
Kerro, missä hän on.
Onko tämä hän?
Missä veri oli?
Tuolla.
Avaa se.
On hiljaista.
Missä kaikki ovat?
Meren rannalla lepäämässä.
Tässä ei ole kyse levosta.
Vaan suruajasta.
Lupasimme noudattaa sitä.
Mutta jos odotat, että itkemme koko ajan,
en voi auttaa sinua.
Juotavaa?
Kun tämä on ohi,
palaat Penelopen luo.
Niin.
Jos hän muistaa minut.
Agamemnon palaa Klytaimnestran luo.
Menelaos palaa palkintonsa kanssa.
Minne minä menen?
Löydät jonkin paikan.
Joskus tuntuu kuin en kuuluisi tähän maailmaan.
-Missä hän on? -Teltassaan.
Emme ole kertoneet hänelle valmisteluista.
Tarvitsemme häntä hyökkäyksessä.
Hän mieluummin tappaa meidät kuin rikkoo lupauksensa.
Miehet ovat väsyneitä.
Ruokaa on vähän.
Tämän on oltava viimeinen taistelu.
Tarvitsemme Akhilleusta.
Miten?
Keksimme keinon.
Meillä on vanki. Kreikkalainen.
Sanoo olevansa Traakiasta, mutta Aineias ei usko häntä.
Hänen talossaan oli viljatyöläisen ruumis.
-Missä hän on? -Pidämme häntä viljavarastossa.
Menen sinne nyt.
Onko hän sanonut mitään?
Ei vielä. Hän haluaa puhua minulle.
Miksi sinulle?
Viesti Menelaokselta varmaankin.
Ota minut mukaasi.
Sinut? Miksi?
Jos hän on Menelaoksen miehiä, saatan tuntea hänet Spartasta.
Hyvä on.
Katso ylös.
Näytä kasvosi.
Tunnetko hänet?
En taida tuntea.
Halusit puhua minulle.
Viljaa on vähän.
Troijalla ei ole paljon aikaa jäljellä.
Tappamasi mies työskenteli täällä.
Hän täytti nuo tynnyrit.
Joka päivä, kunnes tapoit hänet.
Kuka olet? Mitä teet täällä?
-Nimeni on Telamon. -Valehtelet.
Tuo voi toimia leipurin poikien kanssa, mutta ei minun.
Jos haluat elää,
puhu.
Nimeni on Ksantios.
Synnyin Ithakassa.
Odysseuksen mies.
Miten pääsit kaupunkiin?
Salakuljetin itseni tänne.
Ennen piirityksen alkua.
Miksi?
Odysseus ajatteli, että minusta voisi olla hyötyä.
Kun sinä ja veljesi -
lähditte Kilikiaan,
päästin kaksi kreikkalaista kaupunkiin.
Kenet?
Odysseuksen?
Menelaoksen?
Akhilleuksen?
Tekemään mitä?
Hankkimaan tietoa.
Keneltä?
Ystävältä.
-Miltä ystävältä? -Pandarokseltako?
Puhu!
Ystävä kertoi Akhilleukselle matkastanne Kilikiaan.
Viljavaraston vartija näki teidät yhdessä.
Tapoit hänet.
Kuka oli ystävä, jonka Akhilleus tapasi?
Tarvitsemme nimen.
Lupasin palvella.
En riko lupauksia.
Uskon, että uskollisuuteni palkitaan.
-Hiljennä hevosten suitset. -Kyllä, herra.
Eikö vieläkään mitään?
Kerro, kenet Akhilleus tapasi,
niin tämä loppuu.
Puhu, niin se päättyy.
Lopeta tämä.
Hän voi lopettaa sen.
Helena!
Mitä tapahtui?
Sinun pitää lopettaa se.
-Se ei ole inhimillistä. -Inhimillistä?
Paskiainen petti kaupunkimme.
Hän tappoi troijalaisen paljain käsin.
Emme silti voi käyttäytyä petojen tavoin.
Tunnet sympatiaa häntä kohtaan hänen kotipaikkansa vuoksi.
Tuo ei ole totta.
Olemme sodassa.
Se johtuu sinusta ja minusta.
Luuletko, että voisin unohtaa sen?
Sinun on päätettävä, kuka olet.
Yksi meistä tai yksi heistä.
Hei! Sinä!
Luulen kuulleeni jotain pellolta.
Ehkä se ei ole mitään.
On parasta varmistaa.
Apua! Kimppumme on hyökätty!
Auttakaa minua!
Tässä, ottakaa hänet.
Mitä tapahtui?
Troijalaisten väijytys.
Kaksi miehistä oli Priamoksen poikia.
Hän on yksi omista miehistäsi, Akhilleus.
Nyt on suruaika.
Priamos antoi sanansa.
Näet, mitä se merkitsee.
Onko se totta?
Totta.
Tuokaa haarniskani.
Mitä teenkään maani puolesta.
Vaimoni poissa ollessa -
meidän molempien puolesta -
juon poikamme Hektorin kunniaksi.
-Hektor. -Hektor.
Hänen lapsensa kantaa hänen muistonsa tulevaisuuteen.
Hektor elää Astyanaksissa.
Ikuisesti.
-Astyanaks. -Astyanaks.
Isäni pyysi minua -
ottamaan veljeni paikan armeijan päällikkönä.
Hyväksyn aseman ylpeydellä.
Troijalaisena.
Veljenä.
Ja poikana.
Tänne tullessani en tiennyt, kuka olin.
Hektor opetti minua.
Joskus hänen piti tehdä se väkivalloin.
Mutta opimme ihailemaan toisiamme.
Rakastamaan toisiamme.
Vannon eläväni Hektorin nimissä.
Olla yhtä hyvä kuin hän.
Ja suojella hänen läheisiään.
Hektorille!
Hyökkäätte suruajan aikana.
Haluatko vastustaa?
Haluatko sanoa jotain?
Annan sinulle jotain vastustettavaa...
Kun palaan.
Akhilleus on valmis.
Veljeni.
Lupasin vuosia sitten kostaa häpeäsi.
Nyt teen sen.
Tuo oli typerää.
Tapa minut.
Anna minun mennä veljeni luo.
Pakene illalla taistelun alkaessa.
Mieheni eivät pysäytä sinua.
Jos joku petti meidät,
sen oli pakko olla Pandaros.
Miksei kreikkalainen sano niin?
Kuollutta miestä ei tarvitse suojella.
Jos se ei ollut hän, niin kuka sitten?
Kuka se onkin,
saamme sen selville.
Ehdottaisin maljaa tänä surun päivänä.
Naiselle, joka sai tämän aikaan.
-Andromakhe... -Se on totta, eikö?
Hän houkutteli Aleksandroksen tänne.
Hän vietteli Aleksandroksen.
Tämä ateria on miehesi kunniaksi.
Hektor haluaisi, että kerron totuuden.
Tunsin Pandaroksen.
Hän rakasti tätä kaupunkia eikä olisi pettänyt sitä.
Hän yrittäisi kyllä etsiä ihmisen, joka petti.
-Tuo on valhe. -Onko?
Entä jos Menelaos tiesi kaiken?
Entä jos hän lähetti sinut tänne saadakseen tekosyyn?
Tuhota kaupunki.
Tuo ei ole totta.
Andromakhe, riittää jo.
Jos saan tietää mieheni kuolleen, koska sinä...
Pysäyttäkää hänet!
Päästä irti minusta!
Vie Helena ulos.
Miksi minut? Vie hänet ulos!
-Petturi! -Vie hänet pois täältä!
Mikset lähettänyt häntä ulos huoneesta?
Hän menetti miehensä.
Uskotko siihen, mitä hän sanoi?
Että viettelin sinut?
-Että olen Menelaoksen orja? -En tietenkään.
Minä rakastuin sinuun. Niin tapahtui.
Sota loppuu kyllä.
Asiat palaavat ennalleen.
Eivät palaa.
-Eivät koskaan. -Mitä?
En voi jäädä tänne.
Lähdetään yhdessä.
Voisimme paeta tänä iltana.
Emme tarvitse muuta kuin toisemme.
He eivät koskaan hyväksy minua, Paris.
Jos emme lähde nyt, emme lähde koskaan.
En voi lähteä.
Mikset?
Kaupunki tarvitsee minua.
Minä tarvitsen sinua.
-Eikö sillä ole merkitystä? -Tietysti on.
Mutta he ottivat minut tänne.
He kärsivät puolestani.
Hektor kuoli puolestani.
Minulla on tytär.
En ole nähnyt häntä vuosiin. Jätin hänet vuoksesi.
En minkään muun takia, Paris.
Nimeni ei ole Paris!
Se on paimenen nimi.
Olen Aleksandros.
Sen nimen perheeni antoi.
Mutta en karannut Aleksandroksen kanssa.
Karkasin Pariksen kanssa.
En ole enää hän.
Ja Troija on kotini.
Se ei ole minun kotini.
Kreikkalaiset! He tulevat!
Juoskaa niin kovaa kuin voitte!
He lähestyvät tasangolla.
Mitä tapahtuu?
He rikkoivat aselevon.
Isälleni luvattiin 12 päivää!
Paris, älä mene. Ole kiltti.
Missä Priamos on?
Missä valehtelija on?
Seuraat minua.
Hän lupasi 12 päivää!
Et voi taistella häntä vastaan. Hän tappaa sinut!
-Minun on mentävä. -Priamos!
Priamos! Missä olet?
Rikoit aselevon.
Sinä sen rikoit.
-Valehtelija! -En valehtele!
Tapoit yhden miehistäni kylmäverisesti.
Kreikkalaisten metkuja, ei meidän.
Ei!
Odysseus ei tekisi sitä.
Antakoot jumalat sinulle anteeksi.
Valheita.
-Petosta. -Emme valehdelleet.
Te kreikkalaiset rikoitte aselevon.
Tapoitte yhden miehistäni!
Emme lähteneet kaupungista aselevon aikana.
Vanno veljesi haudan kautta.
Minä vannon.
Oma väkesi petti sinut.
Kertokaa Odysseukselle...
Hän saa kunnian.
Tämä oli aina surkea sota.
Missä hän on?
Rakastin häntä, Nestor.
Sano kuninkaalle, että se on ohi.
Tämä oli tässä.
Voitamme tämän sodan,
ja kaikki unohdetaan.
Olet hyvä mies.
En ansaitse sinua.
Totta kai ansaitset.
Aleksandros, kuuntele.
Oli väärin ehdottaa lähtemistä.
Anna anteeksi.
Tämä on sinun kaupunkisi.
Tietysti sinun on jäätävä.
He hyväksyvät sinut kyllä.
Anna heille aikaa.
He eivät tarvitse muuta.
Mitä tapahtuukin...
En koskaan lakkaa rakastamasta sinua.
Auta hänet ylös. Jaloilleen.
Puhu.
Kerro, kuka se oli.
Tietääkö prinssi, että olette täällä?
Antakoot jumalat minulle anteeksi.
En ollut varma, tulisitko.
Mene kreikkalaisten luo.
Puhu miehelleni.
Sano, että suostun palaamaan.
Hänen ja tyttäreni luokse.
Yhdellä ehdolla.
Muita kaupunkilaisia ei vahingoiteta.
Ei Aleksandrosta, ei ketään.
Kerro hänelle.
Odota.
Suostuvatko he?
Tulimme tänne vain sinun takiasi.
Käännös: Katri Martomaa